Översättning och text: Göran Andersson
Ett litet faktum.
Ni kommer dö.
Trots alla ansträngningar, lever ingen för evigt.
Ledsen att jag grusar allt.
Mitt råd är, när tiden är inne, få inte panik.
Det verkar inte hjälpa.
Jag antar att jag borde presentera mig ordentligt.
Å andra sidan, ni möter mig snart nog.
Inte innan er tid, naturligtvis.
Jag har gjort det till en riktlinje att undvika de levande.
Tja, utom ibland.
En gång under en mycket lång tid... Jag...
Rår inte för det.
Jag blir intresserad.
Jag vet inte precis vad det var med Liesel Meminger.
Men hon fångade mig.
Mamma.
Och jag brydde mig.
Vill du säga några ord?
Farväl, min älskling.
Hon hade behållit dig om hon hade kunnat.
Du vet det, eller hur?
Då är vi framme. Kom, Liesel.
Möt dina nya föräldrar.
Kom.
-Hans Hubermann. -Heinrich.
Heinrich.
Var är pojken?
-Han dog. -Vad menar du?
På vägen hit.
De var tvungna att begrava honom bredvid spåret.
De lovade oss två barn med två underhåll.
Rosa, du kan inte beskylla pojken för att han dog.
Nej, jag skyller på hans mor.
Släpa dem över hela landet, hungriga, otvättade!
Hon flydde för sitt liv.
Har du sett flickan?
Smutsig.
Allt de sa om kommunister är sant. Smutsiga och dumma.
Jag pratar så högt jag vill.
Kom.
Kom!
Vad är det med henne?
Ers majestät.
Vad tittar ni på, snorungar?
Detta är Himmelsgatan, ditt nya hem.
Hej, snygging! Kan vi fortsätta spela nu?
Varsågod, gå in.
Jaha, ta den.
Vad säger du?
De har givit oss en som är stum.
Gå upp på övervåningen.
Var är den?
Den där.
Den är till dig.
-Hans! -Ja, min solstråle?
God morgon, ers majestät.
Kan du sluta med oväsendet?
Vad säger du?
-Tack -Det pratar?
Lyssna nu, från och med nu kallar du mig "mamma," ja?
Säg det.
-Mamma. -Bra.
Och den skunken, den lata grisen där...
du kallar honom "pappa." Förstått?
Pappa.
Vem är det?
Rudy Steiner, frau Hubermann.
Vad vill du?
Min mor säger att du har en dotter nu.
Vad har du med det att göra?
Jag är här för att ta henne till skolan.
Varför kan inte folk sköta sina egna affärer?
-Hallå, Rudy. -Hallå!
Och vad får dig att tro att du är bra nog för min dotter?
Rudy.
Jag är nästan 12.
Liesel, ät upp din soppa och ta på dig kläderna.
Stanna där ute, din smutsiga skunk.
Skynda på, Liesel.
Tycker du om att springa?
Jag slår vad om att jag kan slå dig.
Ingen har någonsin slagit mig i en tävling.
Du säger inte mycket, eller hur?
Är en spottloska, "ja," och två spottloskor, "nej"?
Jag är glad att vi förstår varandra.
Min mamma sa inte åt mig att komma och hämta dig.
Jag tänkte bara att du kunde behöva en vän.
-Tack! -Rudy!
Vad håller du på med?
Ingenting, pappa.
Gå då till skolan.
Kom med.
Och du är?
Frau Hubermanns nya dotter.
Jag pratade inte med dig, Steiner.
Flicka, prata.
Liesel Meminger.
Krita, tavlan, namn.
Kom, flicka. Vi har inte hela dagen på oss.
Skriv det.
Var tysta.
Var tysta!
Tillbaka till din plats nu.
Var tysta.
Dumskalle! Dumskalle! Dumskalle!
Hej, dumskalle. Kan du inte ens läsa?
Gör det. Läs ett ord. Läs något.
Dumskalle.
Hon dödar honom!
Jag slår vad om att det inte var ditt första slagsmål.
Franz Deutscher har inte fått stryk så där...
sedan han kissade i Tommy Müllers matlåda.
Franz Deutscher verkar inte så smart.
Han är den dummaste ungen i skolan.
Men han rakar sig.
Kommer du ihåg hur du går hem?
Bara för att jag inte kan läsa gör mig inte dum.
Då så. Jag följer dig då.
Du kan vara med i vårt fotbollslag, eller hur?
Lyssna, du bör nog bara sluta med att försöka vara min vän...
för jag kommer inte vara här länge nog.
Varför inte?
Jag ska fly. Det är varför.
Var då?
Har du inte med att göra.
Jaha, låt mig veta när.
Varför?
Så jag kan följa med dig.
Du förstår inte. Jag menar allvar.
Jag måste hitta min mor.
Frau Hubermann?
-Nej, dumskalle. Min riktiga mor. -Toppen.
Jag skulle vilja träffa henne.
-Vad gör du nu? -Tävlar mot dig.
Jag slår vad om en kyss att jag kan slå dig.
Varför skulle jag vilja kyssa dig?
Jag vet inte. Vad har det för betydelse?
Jag är den som ska vinna.
Bara till slutet av gatan.
Och om jag vinner?
-Du behöver inte kyssa mig. -Någonsin?
Vad bryr du dig?
Du är inte den som stannar, precis?
Hej! Skitunge.
Du fuskade.
Än sen då?
-Jag slog dig. -Det gjorde du inte.
Det var lika.
Lika betyder att jag får en kyss.
Du kan stoppa upp din kyss.
Åh, herre Gud.
Hon kommer döda dig.
Vem?
Om du tror att jag är någon sorts dörrmatta...
så misstar du dig.
Hör du det?
Jag kommer bara för att säga god natt.
Vad är det där?
Är det din?
Varför skulle en trevlig flicka som du vilja läsa en sådan sak?
Är du säker på att den är din?
Den har inte alltid varit min.
Den tillhörde min bror.
Jag förstår.
Din bror...
hette han Pieter Strauss?
Vet du vad det står i den?
Vill du veta vad det står?
Jag läser inte så bra själv, vet du.
Vi måste hjälpa varandra med den.
Bäst vi börjar.
"Dödgrävarens Handbok."
Med att hissa de röda flaggorna för Tysklands kraftprov
vill vi bana väg till frihet
För Tysklands kraftprov
vill vi bana väg till frihet
Vi skapar inte en broderlig pakt
med Judar och icke Germaner
Eftersom de förfalskar frihetens certifikat
för Tysklands folk
Walter.
Lyssna, han sa att han bara kan ta en.
-Ta Max. -Nej, mamma.
-Ta honom! Gå! -Jag går inte utan dig.
Jo, det gör du.
På din fars grav, det gör du.
Det finns ingen tid för hjältemod, Max.
En eller ingen.
Kom.
Dokumenten är här i.
De ser inte bra ut, men de får duga.
Gå och hitta honom.
Förlåt mig.
När jag till sist hunnit ikapp Max Vandenbergs själ...
var det detta ögonblick som hemsökt honom mest.
För att ha lämnat sin mor.
För att känna den där hemska, tanklösa lättnaden...
att han skulle leva.
Jesse Owens är den snabbaste mannen på jorden.
Hej, se upp ni två.
Vad gör du, pappa?
Jobbar för en gångs skull.
Jag trodde du målade skyltar, inte skrapade av dem.
Tja, avskrapar branschen tar fart, Rudy.
Vad kan man göra?
"Revisor."
Du gör mig stolt, flicka. Hon är smart, Rudy.
Ja, herrn.
Vad är en revisor?
Något vi aldrig kommer behöva.
"Vi önskar er...
"lycka till...
"med er...
"karriär...
"i begravnings...
"Branschen."
"Begravnings branschen."
Vi klarade det. Din första bok.
Grattis.
Lova mig en sak, Liesel.
Om jag dör snart, se till att de begraver mig rätt.
-Ja? -Ja.
Hoppa inte över kapitel sex.
Kan vi börja om igen?
I morgon.
Men det är i morgon.
Du ska sova nu.
Hans namn var Werner.
Kom. Jag har en överraskning åt dig.
Det är mycket mörkt här.
Bäst vi tänder lyset.
Det är en ordlista.
En del av orden vi har lärt oss.
Lägg till så många du vill.
Det är ditt.
Tack, pappa.
Han har gjort det! Han har skapat historia!
Jesse Owens...
världens snabbaste man!
Vad är detta?
Vill du förbli medlem? Lär din son!
Varför?
Varför Jesse Owens?
Varför?
Han är världens snabbaste man.
Världens snabbaste man!
Pojken är galen.
-Det gör ont. -Sitt stilla, Rudy.
Det är till och med i hans öron.
Barbra...
Bra, du tar hand om honom.
Min son...
du kan inte gå omkring och måla dig svart, hör du det?
Varför inte?
För du skulle inte vilja vara en svart människa.
Varför?
För att jag sa så. Ja?
"Kära mamma, i dag är det Führerns födelsedag.
"Jag önskar det var min. Då kan du kanske komma och besöka mig.
"Jag saknar dig hela dagarna.
"Ibland tror jag att jag ser dig på gatan.
"Men det är aldrig du.
"Min nya mamma är som ett åskväder. Mullrar alltid."
Hans, var la du flaggan?
Om vi inte hittar den, kommer det att se ut som vi säger något.
Lugn, lugn, lugn. Jag ska ta en titt i källaren.
Herre Gud.
Liesel, jag vet att du trivs här nere...
men tycker du inte att du borde vara ute lite?
Jag skriver ett brev till mamma.
Det är mycket bra.
Snälla, säg henne från mig, att jag klarar mig utan allt tjat.
Inte den mamma.
Jag förstår.
Vad säger du henne?
Allt.
Om du och mamma och Rudy.
Kan du sända det åt mig?
Tja...
Du kan ge det till kvinnan som tog hit mig.
Frau Heinrich? Ja.
Jag är säker på att hon gör sitt bästa för att sända det.
Hittade den.
Vad gör hon med att skriva till sin mamma, hur som helst?
Hon är hennes mor.
Jag ska inte slösa bort pengar...
på ett frimärke till ett brev som aldrig kommer bli besvarat.
Vad skulle jag säga?
-Hans? -Alex.
Bra. Är du klar att gå?
Naturligtvis är han.
-Liesel! -Kom igen, Liesel, vi missar paraden.
Då så.
Kom igen, vi går.
Hallå, Rudy.
Lika mycket som vår nation blomstrar,
under den National Socialistiska revolutionen ska vi inte minska
vår beslutsamhet att rena oss moraliskt
och intellektuellt inifrån.
Utbildning, teater, film, litteratur, pressen,
de är stöttepelarna
som formar den unika personligheten av vår nation.
Och det är därför vi har samlats här i kväll
för att göra oss fria från intellektuell smuts.
Vi ska utrota den sjukdomen
som har infekterat Tyskland de senaste tjugo åren.
Vi ska helt förinta de kedjor
som var smidda för att förslava oss.
Vi ska slåss mot våra fiender och om det betyder krig
ska vi stå med vår Führer till slutsegern.
Ett sådant krig kommer att se vår nation återupprättad
och innebära ett slut för våra fiender.
Slutet för plutokraterna.
Slutet för kommunisterna.
Och slutet för Judarna.
För vårt Stor Tyska Rike
och vår älskade Führer, Adolf Hitler.
-Sieg! -Heil!
Hej, Jesse Owens.
Lägg av, Franz.
Låt honom vara.
Tyckte du om talet, dumskalle? Lyssnade du?
Vad är det med det?
Din mor var en, eller hur?
En kommunist? Det är vad de säger.
Vem är "de"?
Du ser även ut som en.
Vad pratar du om?
Jag pratar inte med dig, Steiner.
Hon vet.
Bränn en bok.
Kom igen, bränn en bok.
Kom igen! Jag tittar. Båda två.
Vad handlade det om?
Ingenting.
Liesel.
Var har du varit? Jag sa att vi skulle mötas i kyrkan.
Förlåt, pappa.
Vi går nu.
Vad är det?
Ingenting.
Är du sjuk?
Nej. Jag mår bra.
Säg mig, vad är det med dig?
Vad i helvete är detta?
Stal du den?
Förlåt, pappa.
Ska du säga åt mamma?
Pappa?
Var det någon som såg dig?
Jag ska säga dig vad.
Vi gör det till vår hemlighet.
Vi läser den som den andra boken.
-I källaren. -Tack, pappa.
Bra.
Bäst vi går hem innan mamma blir orolig. Det vill vi inte.
Liesel, kom.
Vad är det?
Liesel?
Min mor kommer inte tillbaka, eller hur?
Är hon en kommunist?
-Vem sa dig det? -Är hon?
Förde Führern bort henne?
Då hatar jag Führern.
Nej.
Du kan inte säga det.
Säg aldrig det.
Förstått?
Kom.
"Den Osynliga Mannen av H.G. Wells."
Låter bra.
"Kapitel ett.
"De Främmande Mannens Ankomst.
"Främlingen kom tidigt i februari."
"Februari."
Duktig flicka.
Vem är det?
Pappa, vem är det?
-Hans Hubermann? -Ja.
-Spelar du fortfarande dragspel? -Fort.
-Pappa! -Liesel, gå till sängs!
Var är detta?
Max.
Nej. Nej.
Hjälp mig.
Vi lägger honom där uppe.
Liesel, allt är bra.
Så ja.
Jag värmer lite soppa.
Vem är han, pappa?
Jag har något viktigt att säga dig, Liesel.
Du måste lyssna.
Det är inte mitt dragspel.
Mannen som äger det dragspelet är den här pojkens far.
-Stal du det? -Nej.
Jag har tagit hand om det.
Dog han?
Ja.
För många år sedan.
Innan du var född.
Jag såg honom dö.
I ett krig.
-Har du varit med i ett krig? -Ja.
Hans far gav upp sitt liv...
för mig.
Och jag gav familjen ett löfte...
om jag kunde hjälpa dem, skulle jag. Jag gav dem mitt ord.
Nu måste du lova mig.
Jag vill att du ger mig ditt ord på att du inte berätta för någon om vår besökare.
Ingen. Inte till någon.
Inte ens Rudy.
Jag menar det, Liesel.
Inte till någon.
Förstått?
Ja.
En person är bara så god som deras ord, Liesel.
Har jag ditt?
Ja, pappa.
Jag lovar.
-Pratade du med henne? -Ja.
Hon får inte säga till någon.
Hon vet.
-Kan vi lita på henne? -Hon är vår dotter.
-Hon är ett barn! -Rosa.
Vi har inget val.
Han ser död ut.
Han har troligen glömt vad mat smakar.
Vad ska vi föda honom med? Vi har knappt tillräckligt för att föda oss själva!
Vi kommer att klara oss.
"Vi kommer att klara oss.."
Vi har alltid vetat att detta kunde hända en dag.
Vi kunde ange honom i morgon.
Myndigheterna skulle förstå.
-Vi kan säga att det var sent på kvällen... -Rosa.
-Jag vet. -Han kom till oss.
-Jag har hans familj att tacka för allt. -Jag vet.
Då är det allt.
Vi fortsätter bara så normalt som möjligt.
Hallå.
Vad drömde du om?
Min mor.
Är det din bok?
Ja.
Nej, den......
Den har inte alltid varit min
Stal du den?
Nej.
-Kan jag få titta på den? -Den är...
Den är inte för barn.
God morgon, Max.
Du har träffat Liesel?
Liesel.
Oroa dig inte.
Hon är en snäll flicka.
Inte ett ord.
Bra, skitunge.
Varför så bråttom?
Jag måste hem.
Vi tävlar.
Jag måste gå in.
Vad vill du ha? Mitt tillstånd?
-Nej. Jag säger dig bara. -Bra.
Vi ses, skitunge.
Var har du varit? Du är sen.
Jag sprang så fort jag kunde.
Och du sa ingenting till någon?
-Nej, mamma. -Rosa...
Liesel! Han sover.
Åtminstone någon som vet att uppskatta min matlagning.
Förlåt. Förlåt.
Kommer han bli bra?
Naturligtvis.
Du är en nyfiken flicka.
Jag menade inte det.
Det är lugnt.
Vad handlar den om?
Hitler.
Gömmer du dig för Hitler?
Ja.
Är du en kommunist?
Jag är en Jude.
Förde de bort din mor?
Troligen.
Oroa dig inte.
Jag grät också mycket när jag kom hit.
Soppan är hemsk, eller hur?
Du kanske finner det svårt att tro, men...
den är det bästa jag någonsin spytt upp.
Liesel!
Jag har ett jobb åt dig.
Och glöm inte att räkna pengarna.
Kom tillbaka med rätt summa eller kom inte tillbaka alls.
Borgmästarens hus.
Är du säker på det?
Ser du något annat hus som ser ut så här?
Han åt en gång middag med Führern.
Tvätten.
Kom in.
Gå då.
Vänta.
Tack.
Så du tycker om böcker?
Kom.
"Dröm Bäraren."
Rudy.
Jag måste gå.
Du kan komma tillbaka när du vill.
Den finns här.
Ja, frau Hermann.
Kalla mig "Ilsa."
Vad ska jag kalla dig?
Liesel.
Du är en modig flicka, Liesel.
Kom tillbaka, skitunge!
Ta mig!
Hej, dumskalle!
Har ni hört? England har förklarat krig mot oss! Vi är i krig med England!
Vi är i krig!
England har förklarat krig!
Det har alltid varit samma sak, spänningen med att rusa ut i krig.
Jag har mött så många unga män genom åren...
som har trott att de sprang mot sin fiende.
När sanningen var, att de sprang mot mig.
Utmärkt.
Du borde se upp med var du ska nästa gång.
Dra åt helvete, Franz.
Vad är det, Jesse Owens? Jag trodde du gillade att vara svart.
Vem är Johann?
Han gillade att läsa.
Och han var modig. Precis som du.
Allt detta är han. Allt han visste.
Allt här.
Allt på sin plats.
De hittade aldrig hans kropp.
Om de kunde ha visat mig hans kropp, skulle jag ha trott dem.
Men hur kan en mor ge upp?
En mor ger aldrig upp om sitt barn.
Jag måste gå.
Tror du min mor verkligen älskade mig?
Naturligtvis.
Alla mödrar älskar sitt barn.
Även Hitlers.
Tror du hon skriver till honom?
"Kära Führer...
"vänta bara tills din far kommer hem.
"Kramar, mamma."
"Kära Führer, städa upp din röra."
"Kära Führer, vem klippte ditt hår?"
"Du går inte ut i det där, eller?"
"Vad är det som växer på din läpp?"
"Höj inte rösten mot mig."
"Sluta spotta när du skriker."
Hans...
han får liggsår.
Då måste han upp och röra på sig.
Han kan inte bara gå omkring.
Varför inte?
För folk kommer se in.
Han kan inte ligga still för alltid. Han behöver flyttas.
Varför?
Var inte så näsvis! För att jag säger det.
Rosa.
Och vad föreslår du?
"Föreslår"? Lyssna på den där.
Jag föreslår att vi placerar honom där nere.
Det är inte bra, vi vet det.
Förlåt.
Snälla, be inte om ursäkt. Jag har försatt er i sån fara.
Det är mer än jag förtjänar.
Liesels lektioner. Det är hennes ordlista.
Jag försökte göra det så bekvämt som jag kunde.
Jag är ledsen, det finns ingen säng.
Om någon hade sett, vet du?
Känn dig fri att göra dina lektioner när helst du vill.
Se till att knacka först.
Jag är bara här nere. Jag ska ingenstans.
Jag lovar.
Ge mig inte den blicken.
"Manet."
Manet.
Säg mig, var får du orden från?
Det är hemligt.
Och till vem skulle jag säga det?
Borgmästarens fru.
Hon låter mig läsa sina böcker.
Jag memorerar dem.
"Minnet är den skriftlärde i själen."
Vill du veta vem som sa det?
En man som hette Aristoteles.
Kan du göra mig en tjänst?
Kan du beskriva dagen för mig?
Hur är det där ute?
-Det är molnigt. -Nej, nej, nej.
Gör det till dina egna ord.
Som om dina ögon kunde prata...
vad skulle de säga?
Det är en blek dag.
"Blek." Bra. Fortsätt.
Allt är fast bakom molnen.
Och solen...
ser inte ut som solen.
Hur ser den ut?
Som ett silver ostron?
Tack. Jag såg det.
Vi gömmer en Jude.
Johann?
Nej.
Det är Liesel.
Vad är meningen med detta?
Och han sa inte varför?
Jag förstår inte.
Jag har alltid strukit hans skjortor på precis samma sätt.
De har kanske inte råd med det längre.
Har inte råd med det?
Vi har inte råd med det.
Det är ännu en kund som är borta.
Och fyra munnar att mätta.
Jaha.
Det är två mål om dagen från nu, inte tre.
Det är bara som det är.
Jag har gjort en kostym åt dig.
Jag vill att du bär den på din 14 års dag.
Du är tillbaka då, pappa.
Eller hur?
Hans!
Rosa...
Jag frågar dig, jag ber dig...
snälla, kan du hålla din mun stängd i fem minuter?
Jag har något till dig.
-Är det dagens? -Ja.
En gåva från Franz Deutscher.
Den pojken vet inte hur generös han är.
"Hitler redo att ta Moskva."
Världen har blivit galen.
Men...
vinner vi inte kriget?
Max?
Var är min väderleksrapport?
Du är full av under.
Jag har en idé.
Vad i hela friden gör ni?
Gå, gå, gå!
Max.
Jag har ingen mer snö!
Ta honom, Max!
Vad i hela friden håller ni skitungar på med här nere?
Rosa!
Det är en galen kvinna på slagfältet! Nej, nej!
Jag är obeväpnad!
Detta är den dummaste sak som jag någonsin har gjort.
Och se hur lycklig du är.
Vad gör vi när den smälter?
Du torkar upp den, skitunge.
Den smälter inte. Det är svinkallt här nere.
Jag vet inte hur du klarar dig varje natt.
Snälla, tänk inte på mig.
Nonsens. Vi tänker alla på dig.
Det här är den bästa julen.
Det här är min första jul.
Nu vet du vad du har missat.
Vi slutar för kvällen.
Nej, pappa. Snälla
Lyssna på din far.
Du kan stanna lite längre.
Du är för mjuk med flickan.
Jag har gjort en julklapp åt dig.
Det är allt jag hade.
-Men... -Öppna den.
"Till Liesel...
"från Max."
Vad står det?
"Skriv."
I min religion...
har vi lärt oss att alla levande saker...
varje blad, varje fågel...
bara lever för att de innehåller livets hemliga ord.
Det är den enda skillnaden mellan oss och en lerklump. Ett ord.
Ord är liv, Liesel.
Alla dessa blanka sidor...
de är till för dig att fylla.
Gode Gud.
Kommer han dö?
Håll mun!
Jag vill inte ha sånt prat i huset. Förstår du?
Jag har inte svältfött oss alla under större delen av två år...
bara för att han ska dö.
Det är mitt fel.
Varför är det ditt fel?
Det var min idé att bygga snögubben.
Varför byggde vi den?
Eftersom vi var tvungna.
Du sa att du inte skulle någonstans, Max.
Du lovade.
"Den Osynliga Mannen...
"av H.G. Wells."
"Främlingen kom tidigt i februari...
"en vintrig dag...
"genom den bitande vinden och en drivande snö.
"Det sista snöfallet..."
"Och ingen annan kommer att veta om dem...
"tills han dör."
"Slut."
Max?
"Kapitel ett."
Ilsa?
"Ögonen i ansiktena han passerade på gatan...
"tycktes titta inuti honom och sätta finger på hans skuld.
"Men saker var utom hans kontroll.
"Han hade skurit sig loss...
"och drev fortare och fortare mot sitt fördärv.
"...var hur dammig golvet...
"känslan av att kläderna var mer bredvid henne än på henne...
"och den plötsliga insikten att allt detta skulle vara för ingenting."
-Tappade du något? -Rudy!
Vad gör du?
Spionerar på dig, tydligen.
Ge mig den!
Så låt mig gissa. Du glömde var dörren var.
Jag måste säga det, skitunge, du är modig...
stjäla från Borgmästaren.
Prata tyst.
Jag stjäl inte. Jag lånar.
Vad du än "lånar"...
jag önskar att jag fått vara med.
-Det är inte vad du tror. -Alltså...
vad är det då?
Jag lånar böcker. Det är allt.
Böcker? Är du knäpp?
Vi svälter här och du stjäl böcker?
Sluta använda det ordet.
Vad sägs om mat? Har du någonsin ens tänka på att titta i köket?
Nej.
Vi kunde ha planerat detta bättre om du sagt åt mig.
Förlåt. Jag kunde inte.
Du vet, för att vara en bästa vän, håller du mycket för dig själv.
Vad ska det betyda?
Vem är Max?
Vem är han?
Liesel!
Säg mig vad som pågår!
Säg mig, skitunge, vem är han?
Är han din pojkvän?
Vad då?
Är det vad du tror?
Vad är det då?
Säg mig, vem är han?
Jag kan inte.
Varför inte?
Det är en hemlighet.
Litar du inte på mig?
Det är inte det, Rudy. Jag kan inte.
Om jag...
Om jag sa dig, vore jag tvungen att gå min kos.
Pappa skulle vara tvungen att gå sin kos.
Gud vet vad som skulle hända honom.
"Honom"?
Gömmer ni någon?
Ni gömmer någon, eller hur?
Liesel!
En spottloska, "ja." Två spottloskor, "nej."
Jag visste det.
Ingen får veta, Rudy.
Jag menar det.
Du kan lita på mig.
Oroa dig inte.
Jag säger inget till någon.
Du säger ingen vad?
Hallå, Steiner. Hallå, dumskalle.
Vad har du bakom ryggen?
Ge det till mig.
-Låt honom vara! -Jag sa, ge det till mig!
Ge det till mig!
Vad var det? Vad var det?
Har du inte med att göra, Deutscher.
Låt honom vara!
Det är slut med dig, Steiner.
-Jag anmäler dig. -För vad?
För att ha en dagbok?
Jag vet att du håller på med något.
Kom med!
Vad gör du?
Jag vet var den är! Jag såg den!
Det är svinkallt, Rudy. Du dör där i.
Rudy!
Rudy?
Rudy!
Rudy?
Rudy, jag kan inte simma!
Rudy!
Snälla!
Jag har den!
Rudy!
Jag trodde du var...
Strunt samma.
Litar du på mig nu?
Ja.
Vad sägs då om en kyss?
Kom med. Du kommer frysa.
God natt...
bok tjuv.
God natt, fisk.
Jag berättade för Rudy.
-Här, kom igen! -Jag är här!
Titta!
Vad gör de?
Kontrollerar källare.
De kontrollerade min kusins i går kväll.
För vad?
Kan vi fortsätta nu?
Kom igen!
Här! Passa den!
Är du knäpp?
Jag måste gå in.
Åh, toppen.
Hon är skadad.
Har aldrig stoppat henne tidigare.
Jag mår bra.
-Mamma! -Varför skriker du?
-De kommer. -Vem?
De kontrollerar källare.
Hans, kom fort!
-Vad är det? -Någon kommer.
De kontrollerar källare.
Vi måste gömma honom.
Ta upp honom hit, under sängen.
Max!
Kom igen. Kom igen.
Så ger de er ett vapen...
när ni går med i armén?
Mamma!
Åh, gode Gud
Hans, låt det vara!
Wolfy. Vilken överraskning. Hur mår du?
Vill du träffa Hans?
Hans!
Nej, nej, nej. Vi kontrollerar bara källare.
Liesel, kan du ge herr Edel...
-ett glas vatten? -Behövs inte.
Det här går fort.
Du borde bandagera det.
Åh, gode Gud, Liesel! Ja! Kan du göra mig en tjänst...
och ge mig medicin lådan? Den ligger på...
Var är trappan?
-Vad för något? -Dörren till källaren.
Wolfa.
Jag hörde att du skulle komma. Jag har jobbat, städat upp.
Hörde från vem?
Vem var det som hämtade vår tvätt?
Frau Schneider.
Frau Schneider, ja. Hon nämnde det.
Kom.
Finns det lyse här?
Ja, naturligtvis.
Jag borde slänga det mesta av det.
Du skulle inte tro vad vi hittar i en del folks källare.
Det skulle inte överraska mig.
Liesel, hon leker alltid här nere.
Jag säger åt henne att gå ut i friska luften.
Hur som helst, vad handlar detta om?
Vad är detta?
Mina penslar.
Du borde se efter dem bättre.
Liesel, vet du, hon lyssnar aldrig på mig.
Fortfarande inget arbete, Hans?
Inte så mycket.
Du skulle ha tagit mitt råd och gått med i partiet.
Då hade din fru inte behövt knäcka ryggen...
med att tvätta folks underkläder för att föda er.
Stämmer inte det, Rosa?
Ja.
Vad är det för fel på dig?
Jag har aldrig hört dig säga nej till en möjlighet...
att ge den där lite kyssar.
Tja...
om skunken kunde lägga bort sin latsida och hjälpa till...
då skulle jag kanske ha energi att ge honom de kyssar han förtjänar.
Jag vet inte hur du lever med henne.
Inte jag heller.
Aldrig för sent att gå med, Hans.
Så, hur var vår källare?
Helt värdelös. Taket är för lågt.
För vad?
Skyddsrum. Varje gata måste ha ett.
-Du borde vara mer försiktig. -Ja, herr Edel.
Hans...
Vad händer om han dör?
Vi kan inte bara lämna honom där.
Lukten kommer avslöja oss.
Hans, jag är rädd.
Lyssna, om det händer...
om han dör...
måste vi helt enkelt hitta ett sätt.
Han är inte död ännu.
Är det bra?
Frau Hubermann?
Jag måste prata med Liesel.
Naturligtvis. Liesel?
Vad gjorde du med det, din lilla tjuv?
-Vad då, mamma? -Kör inte med "vad då" med mig.
Jag har sagt dig hundra gånger att låta den saken vara, men lyssnar du?
Tillbaka till arbetet.
Förlåt.
Mamma, vad är det?
Det är Max, eller hur?
Han sa att den här tillhör dig.
Vem sa?
Han vaknade upp.
-Han kommer överleva! -Mamma!
Försiktigt.
Förlåt om jag gjorde dig illa.
Jag kunde inte komma på ett annat sätt att säga dig.
Jag vet att det var löjligt av mig. Jag vet.
Nej, mamma, det var det inte.
Tack.
Tja, bäst att du torkar bort leendet från ditt ansikte.
Gå bara tillbaka dit in...
och agera som jag är en häxa, vet du? Ja?
Ja.
Vet bara att...
att jag...
Gå nu.
Behöver du lite hjälp med leendet?
Om jag någonsin kommer på dig...
med att göra den saken igen, så hjälp mig...
Ska jag hänga upp dig i tårna.
Hör du mig, skitunge?
Förstått?
Max!
Jag visste du skulle överleva.
Med allt det läsandet, du ville inte lämna mig i fred.
Hörde du mig?
Naturligtvis.
Tack ska du ha.
Så...
Hur mår Rudy?
Jag vet inte.
Rudy är irriterande.
Det enda som är värre än en kille som du hatar är en kille som du gillar, eller hur?
Liesel, det är flyganfall!
Kom igen, då.
Du då?
Jag stannar här. Jag klarar mig.
Det är en källare, eller hur?
Hörde du mig, skitunge?
Ja, mamma.
Medan 10.000 själar gömde huvudet i rädsla och darrade...
tackade en Jude Gud för de stjärnor som välsignade hans ögon.
Det är allt jag har.
Jag är ledsen.
Jag sparade den för min mans återkomst, men...
Tack. Så mycket.
Han är Jude.
De hittade hans födelseattest.
Han är en "Lehman" med ett "N," inte två.
Snälla!
Min son är i armén!
Han strider vid fronten!
-Snälla. -In i bilen!
Snälla!
Du känner mig.
Snälla!
Du känner mig! Snälla!
Jag är tysk!
Snälla...
Jag har känt mannen i hela mitt liv. Det har vi alla.
Han är en god person.
Vad är ert namn?
Hans Hubermann.
-Snälla! Han är en god man. -Tillbaka!
Pappa!
Liesel!
Rudy!
Rudy.
Var stilla.
Vad tänkte jag på?
Han tog mitt namn.
Jesus på korset, vad har jag gjort?
Jag har förstört för oss! Jag har förstört för oss!
Förlåt, Rosa.
Förlåt.
Jag förstår inte.
Vad gjorde han som var så fel?
Han påminde folk om deras medmänsklighet.
Kan han inte be om ursäkt?
Till vem?
Hitler?
Kommer de föra bort honom?
Jag vet inte.
Men...
om de kommer och hittar mig här...
för de bort oss alla.
Nej, Max.
Jag måste, Liesel.
Förlåt.
Men du lovade.
Det är för ert eget bästa.
För din familj.
Men du är min familj.
Du höll mig levande, Liesel.
Glöm aldrig det.
-Jag kan inte förlora någon mer. -Jag är inte förlorad för dig, Liesel.
Du kan alltid hitta mig i dina ord.
Det är där jag lever vidare.
Max...
snälla.
Tack.
Här.
Det är två filtar och ett par strumpor.
Och en fin bit ost som jag har sparat.
Rosa...
Den är din.
Kom. Liesel.
Låt henne vara.
Hans?
Jag hämtar min rock.
Är ni herr Steiner?
Vad då?
Jag är här för att prata om er son, Rudy.
Rudy Steiner.
Han bor i nästa hus.
Vad vill ni honom?
Han har valts ut för elit träning.
Han börjar i sommar.
Jag är ledsen, Barbra.
Hans Hubermann?
Vad är "militärtjänstgöring"?
Titta så du har vuxit.
Jag har inte märkt det.
Jag kommer sakna dig.
Alla åker.
Även Rudy.
Rudy klarar sig bra.
Se efter din mamma, ja? Hon är inte så stark som hon vill visa.
-Jag vet. -Snäll flicka.
Pappa?
Kom hem.
Vad tycker du?
Skorna förstör allt.
Och ansiktet
Kommer du?
Var ska du?
Är det inte tydligt? Jag flyr.
Har du tänkt igenom det här?
Ja.
Jag vill inte dö.
Där. Allt genomtänkt.
Rudy, var ska du bo?
"Du"? Hur är det med "oss"?
Jag trodde inte att du var så här seriös.
Vad kallar du detta?
Nerpackad lunch?
Finns det något annat där i förutom din fotboll?
Jag saknar min pappa.
Jag vet inte ens om han lever.
Jag är inte redo.
Jag vill växa upp innan jag dör.
Det gjorde min bror.
Jag är ledsen.
Jag bad inte om detta.
Vem skulle?
Jag hatar Hitler.
Jag också.
Jag hatar Hitler!
-Jag hatar Hitler! -Hitler är en apröv!
Bomba dig, Hitler!
Du är allt jag har, Rudy.
Vi går hem.
Bomberna kom tätare nu.
Det är nog rättvist att säga...
att ingen kunde tjäna Führern så lojalt som jag.
Det var en gång ett spöke av en pojke...
som tyckte om att leva i skuggorna av saker...
så han inte skulle skrämma folk.
-Vad var det? -Vem pratar?
Vad gör du?
Berättar en saga.
Varför?
Vems pojke?
-Hon berättar en saga. -Tala högre.
Börja igen.
Det var en gång ett spöke av en pojke...
som tyckte om att leva i skuggorna så han inte skulle skrämma folk.
Hans jobb var att vänta på sin syster som fortfarande levde.
Hon var inte rädd för mörkret...
för hon visste att det var där hennes bror var.
Fortsätt.
På natten, när mörkret kom till hennes rum...
berättade hon för sin bror om dagen.
Hon skulle påminna honom om hur solen kändes på hans hy...
och hur luften kändes att andas...
Eller hur snö kändes på hans tunga. Och det påminde henne om...
att hon fortfarande levde.
Mina herrar...
hur är det med alla?
Titta på den där. De börjar kalla in farfäder.
Hej, gamle man. Gamle man, är det dina egna tänder?
Tillsammans, satt de i skogen...
och såg solen stiga upp.
Och när han försvann tillbaka i skuggorna...
vinkade hon adjö för sista gången.
Åh, Liesel.
Max?
Max!
Skitunge!
Vad håller du på med?
Max?
-Liesel! -Max?
-Känner du Max? -Liesel!
Känner du Max?
Max?
Känner du Max?
Bort därifrån, din dumma flicka!
Liesel!
Jag glömmer dig inte. Jag glömmer dig inte.
Jag glömmer dig inte.
Jag glömmer dig inte, Max.
Liesel!
Ut med er!
Liesel!
Du är för mycket som din far, vet du det?
Vad är det för fel med det?
Ingenting.
Hej, skitunge, vill du spela?
Nej, inte i dag.
Låt oss då stjäla något.
Jag stjäl inte. Jag lånar.
Låt oss då låna Franz Deutschers cykel och komma härifrån.
Ser du inte att jag läser?
Är du fortfarande arg på mig?
För vad?
För att jag räddade dig.
Nej, Rudy.
Du är mycket modig.
Pappa!
Du är hemma!
Vad är det, min flicka?
Min flicka.
Det är trevligt att höra dig spela.
Jag kan inte höra ordentligt.
Jag går och lägger mig.
Stanna inte uppe för sent, ni två.
Din mamma sa mig vad du gjorde.
Jag borde inte.
Du var kanske tvungen.
Jag fortsätter att tänka på Max.
Undrar var han är.
Jag också.
Jag är inte säker på vad det hela betydde.
Allt han gick igenom.
Allt vi gjorde.
Vi var bara människor.
Det är vad människor gör.
Liesel...
du är vuxen nu.
Allt jag har lärt är att livet inte ger några löften.
Så det är bäst att jag börjar.
Jag har alltid försökt att ignorera det...
men jag vet att allt detta började med ett tåg...
och lite snö...
och min bror.
Utanför bilen, kastades världen in i en snö-shaker.
Och på en plats som heter Himmelsgatan...
en man med ett dragspels hjärta och en kvinna höljd i åska...
väntade på sin nya dotter.
Han levde under vår trappa som en tyst uggla utan vingar...
tills solen glömde hur hans ansikte var.
Boken flöt ner för floden...
som en röd fisk som jagades av en pojke med gult hår.
Till Max, som gav mig mina ögon.
God natt, ers majestät.
Jag har alltid gillat bilden av mig med en skära och mantel.
Mörk och skräckinjagande.
Tyvärr, är jag långt mer vanlig och alldaglig.
Ingen hade för avsikt att förstöra en gata uppkallad efter himlen.
Det var en felläsning på en karta.
Inga sirener den kvällen.
Först var Rudys bröder.
Jag läste deras enkla drömmar.
Sen kysste jag hans mor.
Och stal elakheten från Franz Deutscher hjärta.
Rosa, fångade jag i mitten av snarkning.
Jag kan svära på att jag hörde henne kalla mig skitunge.
Sen kände jag hennes ånger för att inte ha delat
med sig mer av hennes mycket stort hjärta.
Såsom för Hans, hans själ var lättare än ett barns.
Jag kände hans klåda för en sista låt på sitt dragspel...
och hörde hans sista tanke...
"Liesel."
Här borta!
Dra bara över.
Din hand.
Mamma? Pappa?
Pappa?
Pappa.
Rudy?
Skitunge.
Liesel.
Jag måste säga dig...
Prata inte.
Jag måste säga det.
Jag...
Rudy?
Rudy, nej.
Rudy, vakna.
Rudy, nej!
Vakna, Rudy! Rudy, vakna!
Rudy, kyss mig.
Rudy, hans själ rullade bara in i mina armar.
I mitt jobb hittar jag alltid människor i sin bästa stund...
och i sin värsta.
Jag ser deras gräslighet, och deras skönhet...
och jag undrar hur samma sak kan vara både och.
Liesel!
Max!
Jag har sett väldigt många saker.
Jag har bevistat världens alla värsta katastrofer...
och arbetat för den största av uslingar.
Och jag har sett de största under.
Men det är fortfarande som jag sa det är.
Ingen lever för evigt.
När jag slutligen kom för Liesel...
Tog jag själviskt nöjet i vetskap om att hon hade levt sina 90 år så klokt.
Vid den tidpunkten, hade hennes berättelser berört många själar.
Några av dem jag lärde känna i förbigående.
Max, vars vänskap varade nästan lika länge som Liesel.
Nästan.
I sina sista tankar...
såg hon den långa listan av liv som sammanfogades med hennes.
Hennes tre barn.
Hennes barnbarn.
Hennes make.
Bland dem, tända som lyktor...
var Hans och Rosa...
hennes bror...
och pojken vars hår förblev färgen på citroner för alltid.
Jag ville berätta för boken tjuven att hon var en av de få själar...
som fick mig att undra hur det är att leva.
Men i slutändan, fanns det inga ord.
Bara frid.
Den enda sanning jag verkligen vet, är att jag är hemsökt av människor.